VLADIVOSTOK, ØST-RUSSLAND
Vær på vakt.
God morgen, kriminalinspektør Grinko.
Faen!
Kan du beskrive hva som skjedde her?
- Noen har gjort oss en stor tjeneste! - Jeg spurte betjenten.
- Et tyveri? - Forklar.
Offeret, Nozim Kalandarov, er en langer for Ruksjans bande.
Overfallsmannen overrasket ham, stakk ham i hodet-
- og skadet seg selv samtidig.
- Og narkotikaen? - Den er borte. Stjålet.
Sikkert en tadsjikisk gjeng. De er nok halvveis til Hokkaido nå.
Ja, antakelig.
Veldig bra.
Skriv en full rapport. Jeg drar på en forretningsreise i kveld.
Vår verden er ikke fargeløs.
I sannhetens lys er det en verden med sterke kontraster.
Svart og hvitt, godt og ondt, rett og galt.
Man kan alltid velge.
Men har man troen, så er valget enkelt.
Det vår kirke har gjort her, det dere har gjort her-
- er helt klart riktig og ubestridelig godt.
BEIJING, KINA
Bare se på Jessies bilder.
Si meg, er det ikke i et barns smil-
- som vi ser det sanne mirakel i Herrens nåde?
I morgen når vi starter våre lange reiser hjem igjen...
Så du vil ikke fly?
...er det på tide å reflektere over en siste tanke.
Når dere befinner dere i fortvilelsens mørke-
- og kjemper for å komme ut i lyset som er Guds sannhet-
- så husk hva dere lærte her om barmhjertighetens enkle kraft.
Når man tenner et lys for noen, lyser man også opp sin egen vei.
Kom igjen, elskling!
Laken? Trenger du laken?
Hvor mye?
- Hei, snushane! - Roy.
Unnskyld, jeg ville bare høre om du er sugen på "sjasjlik" og "galupsy".
Unnskyld?
Unnskyld? Toalettet fungerer ikke.
La meg ordne dette. "Dobre vecher".
"T" som i "toalett"...
Nei... Hun trodde at jeg mente te. "Toiletten."
Jeg tar en øl, og damen tar en cola. Tusen takk.
- Må du røyke mens vi spiser? - Vi spiser ikke ennå.
- Det påvirker appetitten min. - Jeg blåser denne veien.
De leter mellom stasjonene, så rottene ikke kan flykte fra skipet.
- "Rottene"? - Narkotikalangerne.
Hei, lille venn...
- Skremte han deg, elskling? - Egentlig ikke.
Det er best å unngå bråk med politiet i Kina og Russland.
Spesielt i Russland.
Jeg kjenner en mann som satt 28 dager i arresten i Bratsk-
- fordi navnet hans var feilstavet i visumet.
De forlangte 5000 amerikanske dollar.
Han nektet selvsagt å betale av prinsipp.
- Hva skjedde? - Han betalte.
To tær fra høyrefoten.
- Mener du at politiet? - Oui, monsieur. Politiet.
Jeg spanderer. Bon voyage.
Og lykke til.
- Han tullet bare med oss. - Nei. Det er som ville Østen her.
Faen, der er hun!
Bon soir, mademoiselle.
Herregud, nei. Hvordan skrur man den av?
- Spør merra. - Vi får holde ut.
- Du er full. - Nei.
- Jo, det er du. - Hva så?
Nei, nei!
Jeg vil ha deg.
Vent!
- Jeg vet ikke hvor de er. - Har du dem i lommeboken?
Jeg tenkte at vi kunne overlate det til skjebnen denne gangen.
Ikke dette igjen... Ikke nå.
For Guds skyld...
Det er greit.
Jeg elsker deg, Jess.
Hysj, Carlos. Hun sover.
Hallo.
Drikk mens den er varm. Oi, unnskyld...
Så fint, du er våken. Dette er Carlos og...
- Abby. - Det stemmer... Carlos og Abby.
- Min kone, Jessie Nusser. - Hvor er vi?
Vi har krysset grensen til Zabajkalsk. Vi er i Russland. Sibir.
- Er det første gang? - Ja.
Nå bytter de boggiene. Ta med kameraet!
- Roy er glad i tog. - Bare litt.
Du skal få lov til å kle på deg.
De må tilpasse vognene til den nye sporvidden.
Kineserne ville ikke ha en russisk invasjon og lagde smalere spor.
Den russiske sporvidden er sju cm bredere enn den kinesiske.
- Hvor kommer de fra? - Sikkert fra en fabrikk i Moskva.
Nei. Våre nye kupévenner.
Han sa at de hadde undervist i engelsk og spansk i Japan.
Ta et bilde av når de løfter opp toget.
Jeg antar at de har boggiene der borte...
Våre nye venner. Slå dere ned.
Hvordan gikk det i tollen?
De var faktisk ganske vrange.
- Mot dere to? Aldri! - De så misstenksomt på passene.
Hva? Får jeg se dem?
Dette er årsaken. De er nye.
Et nytt pass er lett å forfalske. Færre stempler å kopiere.
Det er ordentlige pass. Vi har nettopp fått dem.
- Dette er et skikkelig pass. - Godt brukt.
Her er de ikke vant til nye pass.
Jeg skal fortelle hemmeligheten med å komme igjennom tollen.
Pasar desapercibidos. Ikke skill dere ut.
Er det så tydelig at vi er amerikanere?
Hun ser i hvert fall amerikansk ut.
- Har dere tatt denne turen før? - Ja. Det er billigere enn flyet.
Jeg liker ikke kulden, men min kjære...
Jo kaldere, jo bedre, ikke sant?
Da ville hun ha elsket Iowa, for der blir det kaldt.
- Er det ikke litt tidlig å... - Nei, det er sent.
Klokken er tre på natten. Toget kjører på Moskva-tid.
- Ikke til meg. - Ikke?
Det smelter isen inne i deg.
- Kan jeg ta en? - Smelter isen...
- Skål. - Na zdorovja!
- Han vet hva som gjelder. - Na zdorovja!
- Hvor kommer du fra? - Ingen steder egentlig. Seattle.
Og du har vært engelsklærer i Japan. Hvordan var det?
Det var greit. Men jeg foretrekker Sørøst-Asia.
- Du har visst reist rundt lenge. - I rundt to år.
Får du aldri hjemlengsel?
Jeg hadde ikke et hjem å lengte hjem til.
Tenker du aldri på å slutte å reise? Slå deg ned et sted?
Så... dere hjalp unger i Kina?
Ja. Roys kirke... vår kirke-
- har et program, en slags støttepersonsordning.
- Det er fint. - Ja, det var det.
Det var mye jobb, men det føltes bra.
- Jeg har aldri gjort noe sånt før. - Som hva?
Du vet... Strekke ut en hånd og hjelpe noen som har det vanskelig.
Roy er flink til sånt. Han er flink med mennesker.
Ja, det virker sånn.
En tiger angrep ham i Chabarovsk!
- Fins det tigere i Russland? - Ja, i Sibir. Han jakter på dem.
Tigeren Tony angrep meg!
Se på dette. Jeg ble angrepet av en gresseter.
En John Deere gressklipper.
Gulag.
Hva gjorde han?
Skrev poesi.
- Finnes gulagene fortsatt? - Nei, men det fantes flere i Sibir.
Vil man finne sannheten om USA, leser man en bok.
I Russland får man ta en spade.
De er begravd her alle sammen. Vitenskapsmenn, prester, poeter.
Det finnes ikke noe godt i den sibirske snøen.
Jo, det er olje!
Skål for olje!
- Og du? Litt gift? - Jeg drikker ikke.
- Er du sikker? - Ja, hun er sikker.
Den giften dreper deg raskere.
Takk, Carlos. Jeg prøver og prøver-
- men det er den eneste uvanen hennes jeg ikke blir kvitt. Ennå.
Dreper du alle demonene mine, så dør kanskje englene mine også.
Roy!
Cabrón!
- Unnskyld... - Det gjør ikke noe.
Bli.
- Du er varm. - Ja, det er varmt her inne.
- Hvis man fikk opp vinduet... - Jeg har alt prøvd.
Vi må bare holde ut.
Men det er jo bra mot resaca.
- Hva betyr det? - Bakrus.
Det vet jeg ingenting om.
Tok du noen bra bilder?
- Ja, det synes jeg. - Kan jeg få se?
De er nydelige. Se på dette.
- Du må selge dem dyrt. - Nei, jeg selger dem ikke.
- Hvorfor ikke? - Det er bare en hobby foreløpig.
"Foreløpig"?
Jeg vet ikke. Kanskje det blir en bok en gang.
Jeg vil vise deg noe.
Jeg vil ikke at de polakkene skal se inn og få ideer.
Nei, ikke den. Denne er min favoritt.
Alle de andre smiler, men denne er trist.
Jeg elsker disse.
Ser du? De er lagd av or.
De er unike. Ikke for turister.
Man betaler mye for disse i Amsterdam.
- Er det lovlig å selge dem? - Ja.
En liten bestikkelse til tollerne nå og da, men det er lovlig.
"Matrosjka" kalles de. Det betyr "mor".
Ser du magen? Det er et symbol på fruktbarhet.
Og nå... Der er hun, den lille jenta.
Er den ikke søt?
- Carlos? - Vent litt.
Jeg måtte låse. De jævla polakkene tror alltid at de er invitert.
Hei, Abby.
Ser du? Hva var det jeg sa.
Neste stopp: Irkutsk!
Kom igjen!
- De har alt mulig. - Ja... Hvor er barnet?
- Pirosjki er godt. - Skal vi kjøpe en? Jeg spanderer.
Her står de... Se på dem, Carlos.
Jøss, kulldrevne! Jeg er i himmelen!
Hvem sa det?
"Dreper du demonene mine, så dør kanskje englene mine også."
Tennessee Williams, tror jeg.
Jeg liker det.
- Jeg så dagboken din. Forfatter? - Nei.
Det er mer som en reisedagbok.
Du har sikkert noen gode historier.
Det hadde jeg.
Ingen av dem er jeg videre stolt av.
Jeg dro hjemmefra da jeg var 16. Kanskje av samme grunn som deg.
Drev rundt til jeg nærmet meg 30. Aldri mer enn en uke på hvert sted.
Eller forresten... Jeg satt i fengsel i Memphis i ni dager-
- og en avrusningsklinikk... Det var vel to uker.
Dette var selvfølgelig før jeg traff Roy.
Hvordan møttes dere?
Roy pleier å si at vi møttes helt tilfeldig.
Jeg var full og kjørte på bilen hans i 60 km/t.
- Er de ikke vakre? - Jeg så mange i Rajastan. I India.
Jøss! Du har visst vært overalt?
Livet er en reise, ikke et bestemmelsessted.
Det var fint sagt. Det høres ut som noe Jess ville si.
Hun er fremdeles litt... rastløs.
Så denne reisen var hennes idé?
Nei, det var min. Vi reiser aldri noe sted.
Da kirken ga oss denne sjansen, var det en perfekt anledning-
- til å imponere henne med et eventyr. Gjøre henne lykkelig.
Hun virker lykkelig.
For å være ærlig så har vi hatt litt problemer i det siste.
Ekteskapsproblemer.
Det var leit.
Jeg tror at hun synes at jeg er litt vel trygg til tider.
Før jeg traff Jess trodde jeg at jeg var vill...
Hun regnet nok ikke med å bli gift med eieren av jernvarehandelen-
- og i hvert fall ikke en som har en togbane i kjelleren.
Men jeg elsker henne, så...
Carlos! Du må se på denne dampkjelen.
Så vakker den er.
Han kom til sykehuset hver dag. Jeg hadde ingen andre.
Jeg hadde støtt bort alle andre.
Han sa noe jeg aldri glemmer. "Hva du enn sikter..." Nei.
"Hva du enn drømmer om, og hva du enn har for mål" -
- "hold øynene på smultringen, og ikke på hullet."
- Hva skal det bety? - Jeg vet ikke, men det er typisk Roy.
Vel, det betyr vel at...
Hvis man fokuserer på det positive, så kan man oppnå fantastiske ting.
Før vi møttes var jeg vel litt vel fokusert på det negative.
Ikke at alt løser seg når man slår seg til ro.
Roy og jeg er forskjellige på mange måter. Han vil ha barn og familie.
Det vil selvfølgelig jeg også, men...
- Det er et så stort skritt å... ...slå rot?
Jeg vil ha familie. Men jeg vil gjøre det riktig.
Det er et sted i Vancouver, en hytte ved en sjø.
Den har en lang trebrygge som man kan gå ut og sitte på.
Omgitt av fjell, stille, ingen andre i nærheten.
- Det høres fint ut. Er den familiens? - Ja, bestefars.
Men han solgte den for å betale turene sine til Reno.
Jeg skal kjøpe den tilbake.
- Vancouver ved sjøen høres dyrt ut. - Jeg jobber med saken.
Med Carlos?
Unnskyld, det er ikke min sak.
- Vi bør nok gå om bord igjen. - Ja.
- Det var hyggelig å snakke med deg. - Det syns jeg også.
Roy, er du der?
Unnskyld, har du sett mannen min?
Du må slutte. Det er fem dager igjen.
Roy er borte.
Jeg har lett over hele toget.
- Kom han ikke om bord med deg? - Nei.
Han så på de gamle togene, og jeg gikk for å kjøpe mat.
- Hva skal jeg gjøre? - Han må være her et sted.
Vi får spørre folk.
Dette er et jævla mareritt.
Stasjonsmesteren setter ham på neste tog. Vent på stasjonen.
Når kommer neste tog?
Det er forsinkelser. Politiet ransaker alle togene.
- Ransaker de togene? - Ja. Narkotika.
- Greit, men når kommer neste tog? - Zaftra. I morgen.
Det ordner seg. Det er ikke noe vi kan gjøre.
- Vi går av og venter med deg. - Det behøver dere ikke.
Jo, ellers dør vi av togmaten. En grønnsak ville smakt godt.
Vi kan dette. En ensom kvinne er ikke trygg.
Ilianskaja! Fem minutters opphold.
- Greit? - Nå går vi av.
- Trenger du hjelp? - Nei, det går bra.
Hotell! Veldig fint!
- Store rom! - Der kom det magiske ordet.
Dessverre. Vi prøver igjen i morgen.
Han kommer jo i morgen. Jeg vil vite om han har det bra nå.
Dette skjer ofte med turister. Dette er Russland.
- Er alt i orden? - Han vet ingenting.
- Toget fra Irkutsk kommer tolv. - Han er sikkert på det.
Ja, ja, ja. Nå bekymrer vi oss ikke for Roy.
Roy er en machote. En voksen kar. Han kan ta hånd om seg selv.
- Nei takk. - Nei, ikke denne gangen.
Jeg har nyheter fra kjøkkenet. De har grønnsaker.
Den dårlige nyheten er at det er en poteter.
Én eneste potet.
Men ikke bekymre deg. Vi har mye å gjøre mens vi sulter.
Denne byen er rock 'n ' roll.
Hva synes dere? Skal vi bli her i noen dager og se alt?
Her kommer poteten.
Fru potet... Spasiba.
Helt unik?
Matrosjka-dukkene deres. Carlos sa at de var unike.
Jeg går og legger meg.
- Sa jeg noe? - Nei. Hun visste ikke om dukkene.
Vi fikk problemer i tollen, så hun ba meg om å slutte.
- Men det gjorde du ikke. - Ja, iblant er jeg skjødesløs.
Jeg trenger pengene. Og dette er en billig kopi.
Er ikke hun litt ung for å reise rundt i verden med deg?
- Bør jeg finne en som er eldre? - Hun er en snill jente.
Og hva er jeg? Den store stygge ulven?
- Du er uansvarlig. - Hipócrita.
Forstod du det?
Roy fortalte meg om fortiden din som slem jente.
Hvorfor denne turen? Roy liker tøff-tøff-togene. Men du?
Hvorfor er du her? Hva leter du etter?
Litt spenning, som du hadde før da du var en chica mala?
Da ingenting holdt deg tilbake. Ingen kompromisser.
Da livet bare var... sensaciónes?
Jeg skulle ønske at jeg hadde møtt deg da.
Ingenting renset hodet bedre enn et deilig, meningsløst knull.
Jeg går og legger meg.
Buenos noches.
Gjett hva? Vår dusj er ødelagt. Kan jeg bruke din?
Jeg har med eget håndkle.
- Spasiba. - De nada.
- Skal du ut og se severdighetene? - Nei.
Jeg venter på en telefon fra resepsjonen.
Angående min ektemann.
Sover Abby?
Mrs. Nusser? Et hotell i Irkutsk har en amerikansk gjest. De ringer opp.
Flott! Tusen takk, jeg kommer ned straks.
De har funnet Roy! Nøklene ligger på bordet.
Mrs. Nusser, amerikaneren var ikke Mr. Nusser.
- Kanskje han ikke er i Irkutsk? - Jo, det er han!
Vi har ringt mange hoteller. Du må bare vente og se.
- Har de funnet ham? - Ikke ennå.
Synd. Det første toget kommer ved tolv.
Ja. Han er på det.
Da har vi fire timer på oss. Hva skal vi se?
Bauxittgruven eller tannpirkerfabrikken?
Ingen av delene.
Du liker å fotografere vakre ting. Jeg skal vise deg noe fantastisk.
Kom igjen. Hent en jakke.
Mrs. Nusser, det er til deg...
- Roy? - Hei, elskling!
For et eventyr, ikke sant?
- Jeg har vært ganske bekymret. - Det går bra. Jeg fikk et hotellrom.
Men jeg kommer ikke før 16.30.
Men det går bra. Da kan jeg se på damplokomotivene i noen timer.
Dette stedet er en gullgruve. Hvordan går det med deg?
Det er utrolig. Det er et gammelt sovjetisk lokomotiv her som...
Er det 16.30 nå?
Da har du ikke noe valg. Vámonos.
Den nærmeste flyplassen er i Krasnojarsk.
Går det noen buss dit? Eller bil?
Det blir dyrt. Nesten tusen rubler.
Jeg har nok penger. Når?
- I kveld. Hans bror kan kjøre deg. - Hvor mange passasjerer?
Én.
En buss eller en tidsmaskin?
- Hva sa han? - Aner ikke, men han pekte ditover.
Kom igjen!
Vent...
- Er du sikker på at det er rett vei? - Ja.
- Hvordan finner vi veien tilbake? - Du har vel kastet brødsmuler?
Carlos...
- Jeg synes at vi skal snu. - To minutter til.
Hvordan vet du det?
Ser du? Det var jo det jeg sa.
Ta med det i boken din!
Hadde jeg rett? Er den ikke fin?
Utrolig.
Takk.
- Får jeg ta et av deg? - Nei, jeg ser dum ut på bilder.
- Nydelig. - Kan jeg få det igjen?
Hva gjør du?
Jeg kan ikke gjøre dette.
Det var dumt. Jeg er lei for det.
Hvor er vår chica mala nå?
Kom igjen. Ingen får vite noe.
Din lille fristerinne.
Kutt ut!
Hvor skal du?
Vent! Jeg skal ikke gjøre deg noe. Jeg lover!
Jessie! Det er ingen fare! Hvor skal du?
Jævla fristerinne!
Jævla hore!
Hold deg unna meg.
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Hallo? Det er pikkoloen! Jeg skulle hente bagasjen din.
Den står på sengen.
Det var jammen godt. Vogn to, kupé nummer fire.
- Jeg er så lei for det! - Det var jo jeg som dret meg ut.
Elskling? Går det bra?
- Går det bra? - Jeg er bare litt kald.
- Hvor er jakken? - I vesken.
Så tåpelig du er. Kom, så går vi om bord.
Vet du hvor Carlos Ximénez er?
Han tok en buss i morges med den amerikanske damen.
- Når skulle de komme tilbake? - De er tilbake.
Hun har dratt for å møte sin manns tog på stasjonen.
- Spasiba, tavaritj. - Det betyr "kamerat".
Vår nye kupévenn har lært meg litt russisk.
Jeg ringte hotellet i Moskva. De vet at vi kommer en dag for sent.
Men vi har fremdeles to dager på oss-
- til å se Den røde plass, Kreml og...
Du har visst ikke sovet noe? Var det så ille?
- Hva? - Hotellet?
Jeg lover deg, mitt var som en gulag.
Lageret i kjelleren på butikken... Halvparten så stort som det.
Ingen vinduer, og... Nå kjører vi!
Og nå kommer det beste.
Telefonen ringte 03.00. Resepsjonen spurte om jeg ønsket en prostituert.
Det er tydeligvis normalt, men jeg ble helt satt ut.
Jeg tuller jo bare. Elskling? Går det bra?
- Er du sikker? - Ja.
Ja.
Nå er jeg det.
Der er han! Hvor har du vært, "tavarish"?
Tavaritj. Du må være Jessie.
Dette er Ilya Grinko, vår nye kupévenn.
Kollegaen min er opptatt og kan ikke spise middag med meg.
Får jeg be dere om å takke ja? Jeg er... skrubbsulten.
Skrubbsulten er ordet. Vi blir gjerne med.
- Er restaurantvognen åpen? - Min klokke fungerer ikke.
Min fungerer, og vi har flaks. Den er nesten fem.
Jeg sto og prøvde å forklare for stasjonsmesteren-
- og da dukket Ilya opp og begynte å oversette.
Din mann er en heldig mann.
Snakker han ikke bra engelsk, elskling?
Min sønn oppmuntret meg.
Han likte landet deres og ville bli diplomat.
Vent litt, får en politimann drikke i tjenesten?
- Dere sier vel ingenting til sjefen? - Nei takk.
- Er du politimann? - Kriminaltterforsker.
I FSKN, som deres narkotikaseksjon.
Ilya er på vei til en konferanse i Moskva, helt fra Vladivostok.
I Sovjet-dagene fikk man fly på første klasse.
Nå må man sitte i sju dager på toget. Na zdorovje!
Du savner vel ikke Sovjetunionen? Det var jo et mørkt, ondt imperium.
Kanskje det, men da var vi et folk som levde i mørket.
Nå er vi et folk som dør i lyset. Hva er best?
I Sovjetunionen var gjennomsnittlig levetid 65 år. Nå er den 58 år.
Det er en realitet jag kjenner godt. Jeg er 58.
Det finnes to typer mennesker i Russland.
De som forlater landet i privatfly, og de som forlater det i en kiste.
- Hvilken sort er du? - Jeg er for gammel til å dra.
- Jeg gjør bare jobben min. - Og det er å fange skurkene?
- Hvem er skurkene? - For ti år siden var det enkelt.
Man hadde heroin i bagasjerommet. Vi arresterte dem. Så ble de lurere.
Nå tilsetter de kjemikalier og former heroinet til gjenstander.
Suvenirer, kunsthåndverk, små leker.
De betaler folk, kurerer, som lettere kan smugle narkotika.
De bruker studenter, gamle damer...
Folk som ser uskyldige ut.
De er skurkene.
Abby og... Hva het spanjolen?
- Carlos. - De reisende dere delte kupé med?
Abby og Carlos. Kan de ha vært kurerer?
Vel, det smugles mye narkotika på denne strekningen.
Nå når jeg tenker på det-
- så visste de ganske mye om å forfalske pass og sånt.
"Abby" og "Carlos". De sa i hvert fall at de het det.
Dette paret... Virket de mistenksomme, Jessie?
Nei, bare unge.
- Og de var på vei til Moskva? - Det sa de ikke.
Og du forlot dem på toget da du gikk av i Ilianskaja?
Ja.
- Føler du deg bedre? - Ja.
Du har flaks som ikke drikker russisk vodka.
Du har flaks som ikke drikker.
Hva syns du om Ilya?
Ja, han er iherdig, men han tar nok alltid den han jager.
- Hei, vi snakket akkurat om deg! - Bare positivt, håper jeg.
- Tillat meg... La meg hjelpe deg. - La ham gjøre det.
Slipp, tillat meg.
Hun er en sta dame.
- Hvor mange dager er det til Moskva? - Tre dager til.
- Det er utrolig! - Vil du bli på toget for alltid?
Gjett hva? Dusjen vår er ødelagt.
De har funnet Roy. Nøklene ligger på bordet.
- "Spakonja noce!" - Spakojne.
Elskling, kan du slå av lyset? Jeg har øyegreia på meg.
Nei, ikke denne. Denne.
Alle andre smiler, men denne er så trist.
Toalettet er tett. Skal du ordne det?
Det var et uhell!
- Jeg går og tar noen bilder. - Jeg holder et øye med deg.
- Jeg klarer meg. - Jeg gjør ikke samme feil to ganger.
Jessie... Ute og fotograferer, ser jeg.
Jeg er ingen fotograf, men jeg foreslår den siden av plattformen.
Den ser tung ut. La meg ta den. Ta teen min.
Der har du et godt bilde.
Sterke farger, gamle damer, russiske ansikter.
Knips, knips!
Ta flere!
Jeg tror at vi har tid.
- Hvorfor har du en ødelagt klokke? - Den tilhørte min sønn.
Jeg ga den til ham da han var ferdig på universitet.
Han døde av benkreft.
Det var trist.
Å leve er ikke alltid som å gå på en eng.
Men man finner måter for å overleve.
Mine kolleger gjennomsøkte toget som du gikk av i Ilianskaja.
De fant ikke Carlos og Abby.
Kanskje de gikk av et sted på veien.
- Telefonen min... - Jeg kan ta den nå.
Jessie... Dette er min kollega Kolzak Jusjenkov.
Han er også en kriminaletterforsker. Vi reiser sammen.
Jessie, kan du bli med oss?
- Roy vil lure på hvor jeg er. - Du kan jo ikke være langt unna.
Det er ikke mange gjemmesteder på dette toget.
Kanskje Carlos og Abby gikk av med deg i Ilianskaja?
- Nei. - Ikke det?
Og det er du sikker på?
I Russland har vi et ordspråk: "Med løgn kan man ta seg frem i verden" -
- "men man kan aldri vende tilbake."
Skjønner du det?
Jeg har snakket med politiet i Ilianskaja.
De har snakket med hotelldirektøren.
Vitner har sett deg spise middag med spanjolen.
Jess? Går det bra?
Ja, det går bra.
Hva er dette?
Hva gjør de i kameravesken din? Har du kjøpt dem?
Hvor kommer de fra?
Carlos.
Har han gitt dem til deg?
- Jess? - Nei, det gjorde han ikke.
Herregud!
Det går bra, elskling.
- Heroin. - Herregud.
Hvordan klarte Carlos å legge dem i vesken din?
Han kom inn på rommet mitt for å låne dusjen.
Jeg gikk ut av rommet, og politiet ransakte hotellet.
Carlos må også ha sett dem. Jeg tror at han ble redd-
- og det var nok da han gjorde det.
Og så?
Jeg ventet på en telefon fra Roy i lobbyen.
Og det var der jeg så at de gikk sin vei sammen.
Jessie...
Hvorfor sa du at de ikke gikk av toget med deg?
- Jeg ble redd. - Hvorfor?
For Abbys skyld. Jeg ble kjent med henne. Hun er en snill jente.
Da du stilte spørsmålene, så ble jeg redd.
Jeg ville ikke at noe skulle skje henne på grunn av Carlos.
Hun visste ikke engang at Carlos hadde dukkene.
- Hvordan vet du det? - Han fortalte meg det.
Da du var alene med ham?
Ja.
Og senere, da jeg fant dukkene...
...så fikk hun panikk.
Du fortalte jo hvordan smuglerne gjorde det, og hun ble redd.
- Det ville hvem som helst blitt. - Ja...
Redselen kan drive deg til irrasjonelle handlinger.
Det vet vi i Russland. Vår historie er bygget på irrasjonelle handlinger.
Så... var det alt?
Bortsett fra én formalitet.
Jeg hadde rett. Veldig fint.
- Er det greit? - Ja.
- Hva gjør du hvis du finner dem? - Først må vi finne dem.
Dette er fint.
Er det fra Ilianskaja?
Hvilken kirke?
Jeg fikk ikke med meg navnet.
Et veldig fint bilde...
Et symbol på Russland.
- Vi kan ta oss av det. - Jeg beklager forstyrrelsen.
Jeg sover i Kozaks kupé i natt.
Spakojne noce. God natt.
Unnskyld.
Jess, jeg elsker deg. Da bør vi kunne fortelle hverandre alt.
Ingen hemmeligheter.
Gjett hvem som ikke var på sin plass for en gangs skyld?
Det er selvsagt ikke noe melk og sukker...
Men hun har i hvert fall slått av musikken.
Du... Vi gjorde det rette.
Ja.
Skal jeg hente sukker fra restaurantvognen?
Det hadde vært søtt.
Rekk meg hånden din!
Gikk det bra?
Ilya?
- Hva er det som skjer her? - Din kones historie har noen hull.
Ilya... Hvor er de andre vognene?
Hvem faen er du?!
Kozak...
Roy, Jessie... Det er best at dere setter dere.
Din kone ble sett på vei ut av Ilianskaja-
- i en buss med spanjolen.
Nå kanskje hun kan fortelle oss hvor Carlos er.
Det virker som om din kone har problemer med sannheten.
Slutt å snakke om min kone. Jeg kjenner min kone.
Men hvem er du?
- Ilya Grinko, narkotikaseksjonen. - Pisspreik!
Du er ingen kriminaletterforsker! Du er en løgner!
Vær så snill.
- Hvor skal vi? - Vi skal ta en kort spasertur.
- Kom igjen. - Vi er amerikanere.
Kom igjen!
Sett dere.
Ta av dere skoene. Og sokkene.
Men vi fryser jo i hjel... Ja vel!
Vi fant henne i Ilianskaja.
Hun lette etter kjæresten sin.
- Hva vil du? Du har jo dopet ditt. - Det er ikke mitt dop!
Dette er ikke litt heroin. Sjefen hans smugler 20-50 kilo om dagen.
Han forventer at noen kurerer stikker av med leveransene sine-
- men han forventer ikke at de stjeler penger.
Slutt!
Hun er ikke innblandet i det Carlos driver med.
Dere amerikanske kvinner. Du beskrev Abby som en "snill jente".
Rekrutterer en snill jente kjæresten sin?
Later hun som hun elsker ham-
- slik at han stikker denne kniven i en manns hode-
- så hun kan stjele pengene hans? Gjør en snill jente det?
Å drepe en mann og så benekte det...
Nei, det er ikke sant...
Jeg holder meg til fakta, Roy.
Én: Abby vet ikke hvor Carlos er. To: Hun har ikke pengene.
Så dette er min teori.
Finner man Carlos, så finner man pengene.
Vi tok en buss!
Vi tok en buss ut av byen.
Vi gikk av i en landsby et sted.
Jeg tok noen bilder.
Og så...
Og etterpå...
...så dro vi tilbake.
Han gikk av i byen, og jeg så ham ikke igjen.
Jeg vet ikke hvor han er!
Vær så snill, jeg vet ikke hvor han er!
Jeg er en rettferdig mann. Det er ikke Kolzak.
Han ville binde bena deres, men jeg tror ikke det er nødvendig.
Dere er jo ingen forbrytere.
Dere har sikkert mange spørsmål, så dere skal få snakke sammen.
- Hun lyver. Hun vet hvor han er. - Hun vil snakke.
Vi sløser bort tid, Ilya! Skyt mannen i hodet. Da snakker hun.
- De er amerikanere. - Dette skjedde på din vakt.
Må jeg minne deg om hva Ruksjan gjør om du ikke finner pengene hans?
Gi dem fem minutter.
Så skyter du ham i kneet.
Er det ingenting du kan si for å hjelpe oss?
Jessie. Hva du enn sier nå-
- så kommer jeg likevel til å elske deg.
Hva du enn sier.
Roy...
Kom igjen.
Hvor da? Vi har ingen sko, og de har pistoler.
- Vi kan ikke forlate henne. - Det er hennes feil at vi er her!
Det er ikke sant. Ikke gå. Hjelp meg.
Jess! En dør!
Ikke gå fra meg.
Hvor er Carlos? Hvor er han?
Hvor er Carlos? Hvor er han? Hvor er han?!
Denne veien.
Jeg ser dagslys.
Vi må slå den i stykker. Gi meg det røret.
Den er bra nok.
Kinesisk søppel. Vi selger dem i butikken.
Fy faen, Roy!
Dytt ham ut.
Jeg må få fart på denne. Jeg har kjørt en simulator en gang.
Men da sto alt på engelsk.
Steng alle dørene!
Der er gassen.
Nå må jeg bare finne bremsene...
Sånn ja, jenta mi.
Det stopper. Hvor er drivstoffpumpen?
- Han kommer. - Steng døren.
Hør på meg!
Du må ta ansvar! Ellers dreper vi Roy!
Hvor er Carlos?
Hvor er han? Tror du at dette er en slags lek?!
Vi skyter ham! I hodet!
- Hvis du ikke forteller hvor han er! - Han er død.
Jeg drepte ham!
Hold deg fast!
Jeg tror henne ikke...
Nei, la meg gjøre det.
La meg gjøre det!
- Slipp våpenet! - Jeg er politimann!
- Hva faen er det som skjer her? - Ilya Grinko, narkotikaseksjonen.
Jeg har reddet to gisler. De er amerikanere.
Dette er Kolzak Jusjenkov. Han kidnappet turistene og stjal toget.
Jeg tok meg om bord og tok hånd om situasjonen.
Senk våpnene. Hjelp disse menneskene.
Nei, det var ham...
Det var han.
- Ble noen skadet? - Nei da.
De er nok fornøyde. En dag her betyr en dag mindre i Grosnyj.
- Han skulle drepe oss... - Hva sier hun?
- Aner ikke. - Han skulle drepe oss.
Har du forklaringene?
- Mr. Nusser... - Kom inn.
Disse tre var mellomsjefer i en usbekisk bande styrt av Ruksjan.
Han smugler narkotika til USA via Japan.
Deres politivenn hindret folk fra å blande seg, også sine kolleger.
Han er etterlyst nå, av begge sider.
De gode nyhetene er at ditt bilde-
- gjør det mulig for oss å arrestere hele gjengen.
Godt jobbet, elskling.
Det var leit at kameraet ble ødelagt.
Får jeg gi dere et råd?
Mamma pleide alltid å si:
"Ikke snakk med fremmede."
Carlos Ximénez fra Barcelona. Dette er rullebladet hans.
Tyveri, besittelse, seksuelt overgrep. Smugling var nytt for ham.
- Tror dere at dere finner ham? - Noen vil gjøre det.
Hvis han er heldig, så finner vi ham først.
- Og hun? - Abby Brunelle.
20 år gammel. Den siste adressen er i Seattle. Vi finner ingen familie.
En bortkommen unge som falt for feil mann.
Som dere sa i forklaringene, som vi forresten har her.
Skrevet på lettlest engelsk.
- Hva skjer med henne? - Når hun blir frisk, sendes hun hjem.
Deres signaturer betyr at dere sverger at alt er sant.
Signer her, Mr. Nusser.
Roy.
Jeg må treffe henne.
Jeg må fortelle deg noe.
Vær så god, sir.
Går det bra?
Hva sa du til henne?
Bare en ting du sa en gang. På sykehuset.
Det der med smultringen?
Jeg vet ikke engang hva det betyr. Jeg ville bare muntre deg opp.
Jeg vet det.
Det skal bli godt å komme hjem.
Max!
- Unnskyld... - Det går bra.
Det går bra.
Tekst: Stefan Jørstad www.sdimediagroup.com